- Kom in. - General.
Jag vill prata om det här uppdraget vi ska ge oss ut pa.
Det verkar lite löjligt, eller hur?
Har du träffat general Ryan?
Hej, överste.
General Ryan som är ÖB?
Stämmer.
Borde vi inte ha fatt ett cirkulär?
Du var utomvärlds.
Jaha.
Sa varför är ni här pa var lilla hemliga bas?
För det där löjliga uppdraget du just nämnde.
- Naturligtvis. - Jag föreslar att M4C-862 ska bli
en permanent forskningsstation. Jag vill att du gör en bedömning.
- General Ryan som är ÖB? - Jag har läst mycket om er.
I general Hammonds rapporter.
- Jaha? - Hittills gillar vi ert arbete.
Tack. Och jag gillar ert.
Generalens flygvapen. Flygvapnet.
Jag älskar flygvapnet.
Var det nat mer?
Nej. Jo, jag skulle vilja veta hur Daniel och Carter slapp ifran det här
mycket viktiga uppdraget.
Dr Jackson är utomvärlds med SG-11.
Major Carter föreläser vid akademin om teoretisk astrofysik.
Om du vill byta plats med henne...
Nej.
- Da var det inget mer. - Tack, sir.
Adjö. Till er bada.
Den där har du väl fullt upp med, George?
Som resultat av dessa modulära funktioner,
uttrycks de icke önskvärda variablerna alltid i multipler av N minus tio.
Sa om vi antar att det finns tio rymd-tid-dimensioner,
uppväger variablerna varandra, och da stämmer beräkningarna.
Ursäkta major, sa ni tio dimensioner?
Ja, det gjorde jag.
Jag förstar att de här begreppen verkar lite underliga,
och att manga av er hellre är nagon annanstans:
flygskärmsträning, flygträning... Tro mig, jag vet.
Jag har suttit i de här bänkraderna och lyssnat pa samma trakiga föreläsningar.
Inget illa menat, professorn.
Men den aerodynamik som gör att ni en dag kommer att flyga en F-22
hade en gang sin början i krumelurer pa en san här tavla.
De här beräkningarna är nyckeln som kan öppna upp hela universum.
Ormhal och hyperrymd kan lata som science fiction,
men lita pa mig, framtiden är närmare än ni kan föreställa er.
Det var väl inte sa outhärdligt?
Inte alls. Du fick faktiskt den topologiska konfigurationen
av multipla dimensioner att lata intressant.
Det här är fel.
Hursa, kadett?
Ursäkta, men beräkningarna är fel.
Jag uppskattar din entusiasm, men vänta till din examen
innan du börjar kritisera högsta auktoriteten inom astrofysik.
Naturligtvis, sir.
Jag ber om ursäkt.
Vem var det?
Jennifer Hailey.
Mycket intelligent, men en svar personlighet.
Hon har faktiskt rätt.
- Verkligen? - De här variablerna ska byta plats.
- Det märkte jag inte. - Inte jag heller.
- Överste O'Neill. - Vad har ni att rapportera?
Vi har haft en ganska spännande vecka.
För tva dar sedan tappade Dr Thompson bort sina glasögon,
och i morse gick elektronmikroskopet sönder.
- Oj da. - Ja.
Inga dödpunkter här, inte.
Da far väl vi ta över, da. Du är avlöst.
- Ja, sir. - Major Griff?
Dr Hamilton.
Är du medveten om att vi ännu inte har fatt delarna till reservgeneratorn?
Jag beställde dem för tre dagar sen.
Det duger inte.
Vi borde diskutera var leveransstruktur.
Ja, tyvärr har jag just avlösts, men
jag är säker pa att överste O'Neill gärna diskuterar det.
Gärna är ordet.
Överste O'Neill? Jag vet inte om det alltid är sa i det militära
eller om major Griffs är inkompetent, men jag far inget jag beställt.
Kom in.
Samantha. Sam. Roligt att se dig igen.
Kom in. Sätt dig, sätt dig.
Nöjet är mitt. Tack, sir.
Tänka sig. Sa, hur gick föreläsningen?
Ingen somnade i alla fall.
- Mycket imponerande. - Tack.
Jag hade ett intressant möte med en kadett. Jennifer Hailey.
Sa du lade märke till henne? Jag trodde du skulle göra det.
Hon papekade ett fel i en ekvation, vilket ändrade resultatet helt.
- Jag kunde inte tro det. - Här. Läs det här.
MOT EN NY KOSMOLOGl AV JENNIFER HAILEY
Om man överser med hennes mindervärdeskomplex,
paminner hon mig om annan intelligent kadett vi hade för nagra ar sen.
Jag kan inte första vem det kan vara.
Kadett Hailey är en mycket skärpt ung dam.
Hennes inträdesprov slog alla rekord, till och med dina.
Tyvärr har hon ibland lite väl hög uppfattning om sig själv.
Professor Monroe sa att hon har disciplinproblem.
Hon är uttrakad. Hon kom hit för att fa stimulans, men det räcker inte för henne.
Räcker inte? Det här är ju bara början av hennes karriär.
- Hur kan hon veta hur det blir? - Jag vet, men hon ser det inte sa, Sam.
Missförsta mig inte. Jag ser hennes talang.
Hon har fin fysisk förmaga, trots att hon är liten.
Hon är en utmärkt skytt, fantastisk glidpilot.
Men det krävs mer för att bli officer.
Om hon inte kan följa order, sa...
Jag skulle vilja tala med henne, om det är okej.
Jag hoppades du skulle säga det.
- Vem sa det? - Han där.
A, för f...
Överste O'Neill?
Dr Lee säger att ni har avslagit var begäran att fa undersöka grottorna.
Nej. Jag bad honom bara vänta tills vi hade kollat dem.
- Utan hänsyn till vart tidsschema. - Inte den ringaste.
Överste O'Neill, vad tror du att ni kommer att hitta där?
Hörni doktorn, det här är en annan planet.
Det är faktiskt en mane. Vi ligger i en bana runt den där gasjätten.
Ja men, da sa. Är det en mane,
da är det en helt annan sak. Vad skulle kunna hända?
Den här utposten har existerat i sex veckor
utan minsta tecken pa nagot som helst farligt.
Ni kan utforska grottorna när vi har kollat dem.
Nagot annat angeläget?
Inte det ringaste.
Jasa?
- Visst är det vackert? - Major Carter.
Ledig.
Försöker du klämma in lite extra tid pa labbet?
Ja.
Jag skulle vilja prata med dig om din uppsats för professor Monroe.
"Mot en ny kosmologi av multipla verkligheter"
- Det är ett intressant ämne. - Professor Monroe gav mig D pa den.
För det var inte ämnet ni fick.
Far jag säga vad jag tycker?
Det var ett trakigt ämne.
Kanske, men det var ämnet ni fick.
- Har majoren läst den? - Ja, det gjorde jag faktiskt.
- Den är fascinerande. - Precis sa sa professor Monroe.
Kanske för att den är just det: en fascinerande idé.
Men den är baserad pa för manga antaganden för att vara en giltig teori.
Som exempel antar du att materia kan färdas at bada hallen
genom ett öppet ormhal.
- Än sen da? - Sa hur vet du det?
Tills nan visar mig ett ormhal som bara är öppet at ett hall...
Det är inte vad det rör sig om. Du gjorde ett antagande.
Och ert antagande, da, major?
Att ni har rätt och jag har fel?
Den där uppsatsen gar mycket längre än nagot som de lär ut här pa akademin.
Om du vill fa bra betyg för det, javisst, vi är imponerande.
Men det innebär inte att du slipper skriva om ämnet ni fick.
Jag har en föreläsning.
Far jag ga?
Ja.
Hamilton.
Överste O'Neill. Hur var grottorna?
- Mörka. - Inga underjordiska monster?.
Inte den här gangen.
Ni kan göra er undersökning.
Tack.
- Du är besviken att vi inte hittade nat. - Nej, men jag ville han skulle ha fel.
Bara sa att han skulle ha fel.
Och om han hade fel, skulle vi fa nat att göra.
Jag förstar.
Hör du nat?
I sanning.
Jag har aldrig sett nagot liknande förut.
Coolt.
Jag visste inte att du var kvar.
Jag vill prata med dig om kadett Haileys uppsats.
- Sam... - Först höll jag med dig.
Det stämde helt enkelt inte. Men nagot satt och gnagde i mig.
Till slut kom jag pa vad det var.
Ekvationerna fungerar bara om man räknar med variabler i Ijuset hastighet.
Vilket är en universell konstant.
Inte om referensramen tillater multipla universum.
Det är där uppsatsen kommer in.
Hailey har känt sig fram till ett helt nytt sätt att se pa kosmologi.
Under vissa speciella förhallanden,
kan det som normalt är en verkan som följer pa en orsak.
vara en orsak som följer pa en verkan i en parallell verklighet.
Om man antar att parallella verkligheter överlappar ibland.
- Jag är ganska säker pa att de gör det. - Verkligen? Varför det?
Jag vet att du är imponerad av henne, men du försöker se nagot som inte finns.
Okej. Även om teorin visar sig vara felaktig,
maste du ända tillsta att det är en lysande insikt.
Jennifer Hailey är inte längre vart problem.
- Vad menar du? - Hon var i slagsmal i morse.
General Kerrigan tycker om henne, men nu maste han relegera henne.
- Är du säker pa att det är en bra idé? - Jag reste inte halvvägs genom galaxen
- för att begära tillstand för att jobba. - Överste O'Neill...
Han har inte minsta aning om vad vi försöker uppna.
Han är för upptagen med att polera sin M-16.
Det är faktiskt en P-90.
Är ni pa väg nanstans?
Ja, vi ska se om vi kan hitta den där varelsen som ni träffade pa.
Ni hörde tydligen inte första gangen jag sa till er -
klart och tydligt - inte än, för tusan.
Om er beskrivning stämmer, talar vi om nagot här
som kan ga genom fast materia.
Ja, och därför har vi, helt logiskt, inget försvar mot det.
Typisk militärmentalitet.
Ni träffar pa nat ni inte förstar, och tar för givet att det är ett hot.
Tills vi fastställer att det inte är nat hot,
antar jag att det är det.
- Har vi nat problem här? - Överste O'Neill, ursäkta mig, men,
när jag accepterade det här uppdraget trodde jag att jag var chef för det.
Ni är chef.
Över de andra vetenskapsmännen.
Att ni ens tror ni är kvalificerad att besluta vad vi kan och inte kan göra...
Överste O'Neill är verkligen kvalificerad, Dr Hamilton.
Eftersom jag träffat manga utomjordiska varelser langt innan ni föddes,
rekommenderar jag starkt att ni gör som överste O'Neill säger.
Tack, Rocco.
Vi hör av oss.
Hailey hjälpte till att träna en förstaarselev, Chloe Brown,
som haft problem med de fysiska konditionstesterna.
En elev i avgangsklassen sa nagot nedsättande om den unga damen.
- Kadett Hailey sa at honom att sluta. - Och när han inte gjorde det?
- Knäckte hon näsan pa honom. - Hon gjorde vad?
Sant kan jag inte acceptera. Hur intelligent hon än är.
- Hon försvarade en klasskamrat. - Jag vet.
Jag ber inte att hon ska undslippa straff,
men är hon hälften sa lysande som jag tror, kan vi inte förlora henne.
Vi är inte här för att främja teoretisk fysik, utan för att försvara landet.
Det förstar jag, men det ena utesluter inte det andra.
Kan jag anta att du tänker pa ert forskningsprojekt i Cheyenne-berget?
- Det stämmer. - Radaranalys i djuprymden, va?
Nagot sadant, ja.
Ja, jag vet inte vad ni gör därinne i berget,
men om du har nagot med det att göra, da är det hög prioritet.
Tack, sir. Det är det. Och tro mig när jag säger
att kadett Hailey är precis en san person vi behöver.
- Hon maste straffas. - Javisst, det är bara rätt.
Men jag tror inte hon kommer att ga bärsärkagang bland sistaarseleverna.
Sänd in henne.
Kadett Hailey rapporterar enligt order.
Ledig. Major Carter?
Jag vill ställa dig ett par fragor. Svara mig uppriktigt.
- Ja, major. - Vem sjutton tror du att du är?
Vad?
Tror du att du är förmer än vi, för bra för flygvapnet?
- Nej, major. - A jo.
Alla de här reglerna, de behöver väl inte du lyda, va?
Vad är det för idé med befäl om befälen inte är lika smarta som du är?
- Sa tycker jag inte. - Jo, det tror jag du gör.
Och jag tror du vill sluta, innerst inne.
Lat mig göra dig en tjänst. Dörren är öppen.
- Sluta pa skolan och ak hem. - Nej, jag slutar inte.
Jag ger dig chansen att ga frivilligt innan general Kerrigan kastar ut dig.
Jag slutar inte.
Bra.
Kadett Hailey, enligt min asikt
har du visat att du inte är en duglig medlem
av Förenta Staternas flygvapen.
Men major Carter ser en framtid för dig, och jag respekterar hennes omdöme.
Resten av ditt straff kvarstar, men jag rekommenderar inte att du relegeras.
- Tack, sir. - Du kan ga.
Lycka till.
Vad tänkte du när du knäckte näsan pa en av dina seniorer?
- Att matta högt. - Det var inte roligt.
Det trodde jag inte ni skulle tycka.
- Vad har det med mig att göra? - Allt.
Den stora Samantha Carter. Det gar inte en dag utan att jag hör det namnet.
Ni fick högsta betyg i alla ämnen, vann alla priser.
Jag har jämförts med er fran första stund,
och jag förlorar alltid pa jämförelsen.
Är det problemet? För första gangen i ditt liv är du nanstans
där du inte automatiskt är smartast och bäst pa allt du gör?
Kom över det.
Viktiga saker star pa spel här.
Har ni min framtid planerad för mig sa länge jag är kvar här?
- Om du är bra nog. - Pa vad?
Flyga ett transportplan om jag har tur?
Jag ser inte den här spännande framtiden ni talar om, major.
Nagot mer otroligt än du nansin kan föreställa dig.
Ja, major.
Kadett.
Tro mig.
Vetenskap handlar om att fa istand förändringar, ifragasätta auktoritet.
Hur kan vi göra det, när de största vetenskapliga upptäckterna i historien
- styrs av det amerikanska flygvapnet? - Herregud.
Kameran. Hämta kameran.
Skynda er.
- Överste O'Neill. - Ja?
Vi harjust träffat pa en av varelserna. Vi följer den in i skogen.
Kom med.
Otroligt.
Hamilton, vad gör ni?
Ser du, översten? De är ofarliga.
- Det här är en säkerhetszon. - Jag vet det, sir.
Men hon har avklarat säkerhetskontrollen och sekretessförklaringen.
Vad sa du till henne att hon skulle fa se?
Radartelemetri i djuprymden.
- Är du helt säker pa det här? - Hon är en perfekt kandidat för SGC.
Det stämmer inte med hennes personakt.
Jag har träffat henne, sir. Hon är lysande.
Det är inte gement att bli officer i flygvapnet.
Om hon bara kan fa en glimt
av vad hon kan fa göra i framtiden, kommer hon att ga ut med toppbetyg
och bli en officer värdig ert befäl.
Jag är helt säker pa detta, sir.
Vi är under jorden. Vart är vi pa väg?
Du far se. Det är troligen den bäst bevarade hemligheten i världen.
- Ni gör mig nervös. - Bra.
För allt som du trodde du visste om universum
kommer att vändas upp-och-ner. Är du redo?
- Vad är det där? - Det är din framtid.
- Det heter Stargate. - Sparre sju last.
Det finns ett ormhal som ansluter den här Stargate
till en identisk sadan i en annan värld 42000 Ijusar fran jorden.
- Är det dit vi ska? - Ja.
- Hur da? - Det är den enkla biten.
Kom nu.
Vad var det? Vad var det som hände?
Din kropp upplöstes i partiklar och aterintegrerades.
- Sa det här är en annan planet? - Det är en mane, faktiskt.
Ser inte sa annorlunda ut.
Där det finns syre finns det normalt växtliv, träd, vatten.
Det finns vissa skillnader.
Hej Carter.
Tänkte komma och vara välkomstkommitté.
- Tack. Hur star det till? - Lite problem med ryggen, faktiskt.
- Knäna, vet du, alltid... - Far jag presentera kadett Hailey.
Välkommen till 862.
Hur var resan?
Den var... himmelsk, sir.
Det är den alltid.
Jag har nat som du borde se.
- Vad är det? - Vi vet inte riktigt,
men vi tror det är en typ av energibaserad livsform.
- Det är omöjligt. - Ja, men en ledde oss till de andra,
vilket betyder organisation, ett slags intelligens.
De verkar ocksa kunna ga genom fast materia.
Teal'c och jag sag en susa igenom ett träd.
- Den saktade inte ens ner. - Sa coolt.
Det är precis vad jag sa. Jag sa det.
I sa fall, varför stannar den inuti cylindern?
Det var Dr Lees idé. Övre och nedre delen är strömanslutna.
Fältet verkar halla inne den.
Du gör den väl inte illa?
Den har ingen fysisk kropp. Jag tror inte den kan känna smärta.
Men om den är intelligent, kanske den inte uppskattar att sitta i bur.
VI borde kanske släppa ut den nu.
Nej, vi maste studera den.
Hitta ett annat sätt.
Bill, kom in. Nagra spar av svärmen?
Inget än. Ser ut som om de försvunnit.
Den maste vara här nanstans. Leta efter frekvenstoppar.
Ska ske.
Hej pa dig.
Var är dina kamrater?
Vänta, vänta.
Lugn. Jag tänker inte skada dig.
Bill, far du nanting pa de höga frekvenserna? Bill?
Bill, kom in.
Gode Gud. Överste...
Teal'c?
Far jag kalla dig Teal'c?
Jag har inget annat namn.
Sa jag gissar att du inte är...
Mänsklig.
- Da gissar du rätt. - Är det här din planet? Jag menar mane.
Det är det inte. Min värld heter Chulak.
Din värld? Vänta lite. Hur manga världar nar Stargate?
Stargate-nätet är sammansatt av manga världar.
- Menar du allvar? - Överste O'Neill.
Hjälp, överste O'Neill.
- Vad da? - Det är Dr Thompson.
- De där sakerna anfaller honom. - Var?
I gläntan där vi först sag dem.
Carter, ta in honom. Teal'c, följ mig.
In med er.
Vilken del av min radiosändning var det ni inte förstod?
- Kom, sa gar vi. - Vi är strax klara.
- Vad hände med Dr Thompson? - Han är död. Kom nu.
Överste. Vi vet inte vad som hände. Det kan ha varit en engangsföreteelse.
- Varelserna kanske blev retade. - Kanske. Far jag fraga dig en sak?
- Varför chansa? - O'Neill.
Okej, in igen.
- De här väggarna utgör inget skydd. - Vi har omkring 15 sekunder.
- Jag vet inte. Zat-pistoler, kanske. - Kanske?
Jag kom ju precis. Men de skjuter en elektrisk laddning.
Det är de enda vapen jag kan komma pa som kan ha nan verkan.
Okej. Ner mer er allihop.
Aluminiumväggarna har strömanslutits.
När vi slar pa strömmen kan vi kanske halla dem ute,
pa samma sätt som Dr Lees cylinder höll dem inne.
- De atervänder. - Sla pa strömmen.
Bort fran väggarna.
- Det fungerar. - Sa länge vi har ström är vi säkra.
Hur länge tror du generatorn kan ga?
Jag... Jag är inte säker.
Du är inte säker?
- Vem fyllde pa bränsle sist? - Dr Thompson.
- Han gjorde det säkert i morse. - Det vet vi inte.
Det skulle ge oss omkring atta timmar till.
- Men du kan inte var säker. - Nej.
Okej, var är den?
Pa andra sidan omradet, nere vid bäcken.
Bränslet kan egentligen ta slut när som helst.
- Carter? - Jag har en flyktplan, sir.
Varelserna halls tillbaka av det elektriska fältet runt byggnaden.
Vi maste skapa ett stort fält som haller dem borta fran hela omradet.
- Jaha? - Stargate, sir.
Den är en gigantisk superledare. Aktiverat genererar det ett stort nog fält.
Nagon maste aktivera koden därute.
Den som försöker na porten kommer troligen att dödas.
Inte nödvändigtvis. Den mänskliga kroppen har ett eget elektriskt fält.
Kommer ni ihag vad som hände när Dr Hamilton träffades av Teal'cs zat?
Varelserna lämnade hans kropp för att hans elektriska fält ändrades.
- Hur länge varar det? - Jag vet inte, sir.
- Skjut honom en gang till, da. - Tva skott fran en zat'n'ktel dödar.
Det är en gissning. Jag vet inte om det gar att na porten i tid.
Varför anföll de?
De kanske reagerade mot att vi höll en ur svärmen fängslad.
- Nej, det är fel. - Va?
Jag har tittat pa Dr Thompsons astronomiska iakttagelser.
Visste ni att den här manen inte skapades ur planetens ytavlagringar?
Nej, Men jag misstänkte det.
Dr Thompson tror att det var en komet som drogs in i ett excentriskt kretslopp.
En planets magnetfält utgar fran polerna. Där är det som starkast.
Vi gick in banans polarfas för ett par dagar sedan,
da varelserna först observerades.
De blev aggressiva precis när vi var direkt över polen.
Det är möjligt, sir.
- Fortsätt. - Vi har kommit förbi intensitetstoppen.
Väntar vi, kommer varelserna att bete sig som tidigare igen.
- Hur lang tid tar det? - Ett par timmar. Inte mer.
Generatorn haller antagligen inte igang sa länge.
Vi kan halla dem pa avstand med de där fasgrejerna.
- Vad säger du? - Ja, om jag har rätt,
och deras reaktion är ett motanfall, da blir det bara värre om vi väntar.
- Det är jag som har rätt. - Det vet du inte.
Varelserna paverkas av elektriska fält.
Är det ett sammanträffande att de flippar ut precis över polen?
Är det ett sammanträffande att de anföll precis när en av dem tagits till fanga?
Vi kan inte ha rätt bada tva. Teorierna är ömsesidigt motstridande.
Det finns bevis som stöder bada, men inte nog för att vara avgörande.
Förkasta inte min idé bara för att ni förväntar er att hon har rätt.
Det spelar ingen roll vem som har rätt.
Ni riskerar ert liv i onödan.
Beslutet är fattat.
Varför spelar det ingen roll vem som har rätt?
Om han springer till porten riskerar han sitt eget liv.
Om han väntar, riskerar han allas liv.
Det kan han inte göra.
Sa snart porten öppnas, spring rakt ut.
- Ta inte med er nanting. - Vi kan inte lämna kvar all forskning.
Carter, om han sa tar med sig den minsta lilla mapp, skjuter du honom.
Ja, sir.
- Är du klar, O'Neill? - Nej.
Ge mig en varning.
Jag ska skjuta dig.
Jag tänkte mer nat i stilen "Pa tre... "
Ett...
Tva.
Jösses. Jag sa "Pa tre. "
Jösses.
- Lycka till, O'Neill. - Önska mig lycka till.
Lycka till, sir.
Tack.
Nu.
Jag är vid porten. Jag börjar aktiveringen.
Överste O'Neill?
Fort, O'Neill.
Jag ska aldrig klaga över myggor igen.
Vi maste tacka er, överste O'Neill.
Jag antar det.
Och jag maste be om ursäkt.
Jag antar det.
- Är det alltid sa här? - Nej. Ibland blir det riktigt spännande.
Kommer jag nansin att fa veta vem av oss som hade rätt?
Om du är med oss tillräckligt länge. Och det finns ju alltid andra planeter.
- Det är en mane. - Okej. Där har du rätt.
Översatt av Visiontext: Gunnel Clark